Ett ögonblick!
- Var är du? - Nästan hemma.
- Jag sa ju att jag har ett möte. - Jag vet.
Jag svänger in på gatan nu. Ser du mig?
Inte så fort!
Lämna honom i lägenheten. Han är en stor grabb nu.
Är det så du vill tillbringa er vecka ihop?
- Kom, gubben. - Vänta lite.
Det här är till dig.
Gå upp till lägenheten. Gå upp, Thomas!
Vi ses sen, kompis.
Ensam vårdnad?
Du får umgängesrätt. Jag försöker inte ta honom ifrån dig.
Du visste att det var på gång.
- Du har inget giltigt skäl. - Jag vill min sons bästa.
- Vår son. Vill vi inte båda det? - Vi skulle ju köra varannan vecka.
Vi har pratat om det här. I high school behöver han en fast bostad.
Hälften av alla elever har skilda föräldrar. Hälften av världens ungar.
Ja, men du har inte lyckats nåt vidare.
Jisses...
Han känner av ditt mörker, Lizzie.
"Mitt mörker"?
Kom igen... Jag vet att du också vill att han får en stabil livssituation.
Jag måste arbeta halva dagen i morgon.
Igen?
Ja... Mormor kör dig till Sams kalas.
Jag kommer dit senare.
- Vill du slå in den? - Får jag det?
Ta bort prislappen.
Jag fixar middag. Okej?
Ja.
Mamma, kan jag få ha ett sånt här kalas nån gång?
Visst. Varför inte? Kanske i ett sånt här hus.
Tio, nio, åtta.
Sju, sex, fem.
Fyra, tre, två, ett.
Nu kommer jag!
- Nej... - Få inte panik. Det gör inget.
Men vi får inte låta en oskyldig kjol dö. Här.
- Jag heter Claire. - Lizzie.
- Tack. - Ingen orsak.
Vem var den lilla flickan?
Vilken då?
Den jättesöta. Stora, bruna ögon.
- Långt hår, rosa klänning. - Jeremys syster.
- Vet du vad hon heter? - Vem då?
- Jeremys lillasyster. - Nej.
Nej, varför skulle du göra det?
Kom.
Vi går och lägger oss tidigt i dag. Tänder, toa, sängen.
Tre, två, ett.
Nu kommer jag!
Lola.
- Hej. - Hej.
- Kom igen. - Jag kommer.
När man spelar högerytter, som du gör ibland, måste man slå inlägg...
- Hej! - Hej.
- Har ni börjat utan mig? - När steken är färdig, äter vi.
- Vi var utsvultna. - Hej, bråkis.
Du är väl snäll mot mormor och morfar?
- Vi kan snacka taktik senare. - Coolt.
- Varsågod. - Tack.
- Kan ni passa Thomas i morgon kväll? - Givetvis.
Vad ska du göra?
Jag vet att det är i sista minuten, men jag har en dejt.
Vill du sova över här i morgon, Tommy?
- Vem är han? Hur träffades ni? - Ali fixade det. Det är bara en dejt.
- Det säger du? - Allt börjar med en dejt.
Bra, Lizzie.
Mamma! Mamma!
Mamma!
Jag har dig.
- Jag har dig. - Låt mig vara!
Jag försöker bara hjälpa dig!
Vill du tända ljusen?
Vi måste minnas henne.
Hej.
- Claire, var det, va? - Ja, jag minns tyvärr inte ditt namn.
Lizzie. Du räddade min kjol på Sams kalas.
- Ja, just det. Hej! - Hej.
Jag såg att huset låg ute på nätet och tänkte kolla in det.
- Vilken slump att det är ert. - Jag vet.
- Ska ni flytta? - Ja, dessvärre.
Ända till Perth. Det har gått blixtsnabbt.
- Är du på jakt efter ett hus? - Om jag hittar rätt hus.
Jag älskar det här kvarteret.
Thomas, ska vi spela "Act of war"?
- Snälla, mamma... - De ska säkert...
- Han får gärna stanna och spela. - Vi vill inte tränga oss på.
- Snälla, mamma. - Får han stanna?
Om det inte är till besvär, visst.
- Jag har en del ärenden att göra. - Jag håller ett öga på dem.
- Jag kommer om en timma. - Vi är här.
Jag tar den där. Ha det så roligt.
- Hej då, mamma. - Hej då.
- Hej. - Hej.
- Han har väl inte varit besvärlig? - Nej då. -Thomas, din mamma är här!
Jisses... Vilket tak.
Jag hade gärna bjudit in dig, men Lola måste till dansen.
- Jag vill inte tränga mig på. - Jag är lite stressad, tyvärr.
Jag kanske ska ta med min man och kolla in det.
- Ska jag vända mig till mäklaren? - Nej, vi kan sköta det privat.
- Det vore toppen. - Lägg in ditt nummer i min mobil...
...så sms: ar jag dig senare i veckan.
Ta med Thomas. De hade kul ihop. - Ta med badbyxorna, så kan ni bada.
- Tack. Vi ses. - Hej då.
Du är alltså hälften svenska, hälften engelska?
Mamma är svenska. Jag växte upp i Stockholm.
- Hur länge har du varit singel? - Jag ser mig inte på det viset.
- Jag trodde du var... - Jag är frånskild.
Det är bara det att...
Jag är fortfarande mitt i processen.
- Inte meningen att... - Det gör inget.
Det var ett tag sen. Jag borde ha... Du vet.
...gått vidare.
- Sa Alice att jag har ungar? - Hon nämnde en son.
- Thomas. - Jag vill träffa honom.
- Har du fler barn? - Nej, bara Thomas.
Jag tyckte du sa "ungar"?
Jag har fullt upp med Thomas. Tro mig.
Det är...
Som sagt, det var ett tag...
...sen jag...
...umgicks.
Lizzie, låt mig få se dig.
Låt mig få se dig.
Se på mig. Låt mig se på dig.
Sluta!
Hur är det?
- Förlåt. - Va?
- Förlåt. - Gjorde jag nåt fel?
- Hej. - Ursäkta att vi är lite tidiga.
Kom in. -Jeremy är redan i poolen.
- Var är din man? - Han tvingades avboka i sista stund.
Så synd. Fast det är ändå vi som fattar besluten.
Jag ska visa dig huset. Där bor vår aupair. Där är ett badrum.
Här är vårt pianorum.
- Ni har god smak. - Jag köper grejer på våra resor.
Vardagsrum, matrum... Vi gillar öppna planlösningar.
Vi fixade en pool åt ungarna. Det är en lyx, men vi älskar den.
- Ska vi ta övervåningen? - Ja.
- Vad jobbar du med? - Jag jobbar på Arlin Naturals i city.
- Jag är butikschef. - Så bra.
Det här är det stora sovrummet.
Jättefint.
- Trivs du med ditt jobb? - Ja.
Ett gästrum. Ibland sover jag här när Bernie snarkar.
Det här är Jeremys rum.
Det är jävligt stökigt.
- Det skulle passa Thomas perfekt. - Ja.
Jag älskar det här.
Det togs hemma hos mamma och pappa. Jeremy var fyra.
Herregud... Jag var enorm, men jag var bara i sjätte månaden.
- Har ni fler barn? - Nej, bara Thomas.
Här är Lolas rum. Det finns gott om plats för extra skåp.
- Hur gammal är hon? - Sju år.
Hennes garderob är redan full. Flickor är som flickor är.
- Ser hon fram emot flytten? - Ja, det är allt hon pratar om.
Bernie sa till henne att det finns enhörningar i Perth.
Nu har vi ett dubbelt trauma inom några år: Tomten och enhörningarna.
- Var är mina monster? - När man talar om trollen...
Kom, så får du träffa honom.
Det låter fånigt-
- men jag hoppas ni köper huset. Ni skulle ta väl hand om det.
Vi har verkligen trivts här. Det kanske ni också skulle göra.
- Hej. - Lola, säg hej till Lizzy.
- Hej. - Hej. Jag såg dig simma.
- Du är duktig. - Tack.
Köp det, mamma.
Då var det klart. Du är den nye ägaren.
- Får jag låna toan? - I korridoren till vänster.
- Vad heter du, grabben? - Thomas.
- Vill du ha nåt att dricka? - Bara vatten, tack.
Hej.
- Får jag komma in? - Okej.
Vilket fint rum du har.
Kommer du inte att sakna det?
Lite.
Du... Jag vet.
Titta.
Vad är det?
Tycker du inte vi liknar varann?
Hon verkar trevlig. Hur länge har ni varit kompisar?
Jag känner henne knappt. Ungarna spelar fotboll ihop.
- Vi kan bjuda henne på middag. - Ja... Det kan vi.
Jag hade hoppats att vi kunde ha en dejtkväll i kväll.
Thomas! Dags att åka hem. - Layouten i huset är perfekt.
Får jag åka skridskor med Jeremy på onsdag?
- Jeremy är helt besatt. - Det är säkert en familjedag.
Nej, han får gärna följa med.
- Säkert? - Absolut.
Visst. Varför inte? Det låter kul.
Hämta dina grejer.
Tack för rundturen. Jag är jätteintresserad.
Vi vill jättegärna att du köper det.
- Berätta om din dejt. - Det finns inget att säga.
- Ska du träffa honom igen? - Han var inget speciellt.
Jag gifte mig med din pappa. Man behöver inget speciellt.
Jättekul...
Det är bara viktigt att ha relationer i sitt liv.
Du är antingen på jobbet eller i lägenheten. Det räcker inte.
Vi ska köpa min kompis hus.
- Det säger du? - Ja.
- Jag kollade bara runt. - Visst.
- Det är jättestort och har pool. - Vi brukade också fönstershoppa.
Jag har inte råd, men det är kul att titta.
- Du sa ju att vi skulle köpa det. - Nån dag, kanske.
- Din lögnare! - Thomas... Nu räcker det.
Jag avskyr lägenheten! Jag kan höra dig borsta tänderna.
- Jag kan höra dig kissa. Än sen? - Jag hör dig gråta jämt.
Jag vill bo med pappa. Du gör aldrig som du säger.
- Det är inte sant. - Jo, och du är jämt ledsen.
- Jag är inte alls ledsen, för fan! - Lizzie!
- Jag får visst saker gjorda. - Det får du inte alls!
- Kom tillbaka. - Pappa!
- Det är ingen fara, gubben. - Du borde inte svära åt honom.
Jag beklagar det här med huset.
Jag sveptes med och det var en dum idé.
Jag trodde vi skulle bo där.
Förlåt.
Jag...
Jag vet att jag inte alltid är den bästa mamman.
Jag har bara mycket på gång nu och jag gör mitt bästa.
Jag gör mitt bästa, gubben.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig jättemycket, gubben.
När du har ont, får jag också ont.
Jag vill bo med pappa.
Det gör du, ju. Halva tiden.
Inte så.
Vi ska lösa det. Det kommer ordna sig.
Nej, det kommer det inte.
Hämta dina grejer, gubben.
Det är ingen fara.
Jag vet inte... Jag känner mig bara så jävla...
Älskling, du verkar inte vara i balans.
- Förut... - Sluta behandla mig som ett barn!
- Jag är vuxen! - Klart att du är.
- Känslorna tog över. - Vi är bara oroliga.
Sluta oroa er hela tiden! Det gör mig helt galen!
För guds skull! Det här handlar inte bara om dig. Du har en son.
Du skäller på honom, du är glömsk...
Det är ingen sund miljö för ett barn.
Vi trodde du mådde bättre.
Det trodde jag också.
Mina föräldrar ringde precis. Thomas är sjuk.
Är han? Vad är det för fel på honom? Eller är han bara sjuk i allmänhet?
Han kräks och har feber. Jag beklagar, men jag måste gå.
Courtney, hennes barn är sjukt. Låt henne gå.
Klart att hon kan gå.
Tack.
- Han är duktig på att åka. - Han kommer hit med sin pappa ibland.
Jeremy är skaplig.
Han försöker.
- Hur länge har ni bott här? - I ca tio år.
- Barnen är alltså födda här? - Ja, på Landry.
Ursäkta mig.
Hej, mamma. Vi är i rinken.
Ja, de är duktiga.
Ja, vi kommer till helgen. Vi kan ta med oss mer.
Vad sägs om kl. 13? Vi ser fram emot att komma.
Hej.
Nej, jag har just börjat packa ihop i köket.
Det är några lådor.
Om du böjer knäna lite, svajar du mindre.
Vill du hålla mig i handen?
Vi ökar farten.
Håll blicken framåt.
Ska vi testa en grej? Åk framför, du.
Helvete!
Lola!
Lola! -Rör henne inte!
Är du oskadd, älskling?
Jag är hemskt ledsen. Är hon oskadd?
- Han dök bara upp. Vilken idiot. - Ni åkte för fort!
Det är bara en bula, älskling.
Jag är hemskt ledsen.
Hon är en riktig tuffing.
- Jag vill gottgöra er. - Det behövs inte.
Jag kan passa dem den här helgen.
Jag bor hos pappa den här helgen.
En vardagseftermiddag?
De har redan fullt upp med flytten, så...
Visst. Gör det som passar er bäst.
Vi kan väl... ta det som det kommer?
Kom, Jeremy. Nu går vi.
Hur mår du?
Mycket bättre.
Jag försöker slappna av mer.
Häromdagen skolkade jag från jobbet. Jag och Thomas åkte skridskor.
Jag ska inte skvallra.
- Hur har ni det? - Han har det toppen.
Jag menade er båda.
Du vet... Vi har det bra.
Toppen.
Bra.
Tänker du mindre på Rosie numera?
Ja...
Mindre och mindre.
Medicinerna, då? Hjälper de?
Absolut.
Tar hon inte sina mediciner?
Den där ska definitivt följa med.
- Ska den följa med? - Ja!
Mr Dinosaur, då? Säkert? Jag är tveksam...
Du har för många leksaker.
- Kan du hämta ett glas vatten åt mig? - Visst.
Du ser ut som en riktig ballerina.
- Jag är lite rädd, mamma. - Det gör inget.
- De andra verkar inte nervösa. - Men det är jag.
Vet du vad? Jag ska sitta publiken med pappa och Jezzy och heja på dig.
Kom igen, tjejer.
- Gå nu. - Stanna hos mig.
Alla de andra mammorna går.
Du kommer vara fantastisk.
Du är min modiga tjej och vi gör dig sällskap efteråt. Okej?
Gå nu.
Kom. Nu går vi.
Ursäkta mig.
- Allt väl med henne? - Jadå.
Herregud.
Hej, Lola.
Allt väl?
Dina skor... Jättefina.
- Jag fick dem i födelsedagspresent. - Fick du?
När fyller du år?
Nu är det snart min tur.
Var inte rädd.
Jag är här.
Vad gör hon?
- Jag hämtar Lola. - Okej.
Hej. Hon är inte bakom scenen.
- Hon måste vara här nånstans. - Okej, jag kommer tillbaka. Ursäkta.
Ursäkta mig lite. -Lizzie!
Hej. Läget?
Bra.
Beslöt ni er för att avstå huset?
Ja, vi räknade på det och kommer inte klara av amorteringarna.
Jag är jättebesviken. Jag älskar det och blev alldeles hänförd.
- Jag skäms. - Gör inte det. Det är förståeligt.
Sånt är livet.
Vi ska ha en avskedsfest om du vill komma.
- Gärna. Tack. - På lördag.
Den kommer nog pågå länge och bli rolig.
Prinsessan! Här är hon, ju.
Ja! Jag är så stolt över dig.
- Tyckte du om det? - Du var jätteduktig.
- Du var toppen. - Var jag?
Jag var supernervös.
- Hej. - Hej. Vi träffas igen.
- Är Thomas också här? - Nej, jag ska hämta honom nu.
Känner du nån här?
Jag älskar bara balett.
- Du var fantastisk. - Såg du att jag tittade på dig?
- Jag måste gå. - Visst. Hej då.
- Det var märkligt... - Ja. Ja, det var det.
- Du var suverän. - Du var jätteduktig.
- Håller nån på att hungra ihjäl? - Ja.
- Din hy är helt makalös. - Toppen.
Kan jag få prata med dig?
- Visst. Nu direkt? - Helst, ja.
Okej.
Alice, kan du täcka upp för mig i några minuter?
Du hade aldrig tänkt köpa huset.
Jag försöker få rätsida på det.
På vad då?
Jag miste min dotter för sju år sen.
Det visste jag inte. Jag beklagar.
Hon dog.
I en eldsvåda.
På Bryant-sjukhuset.
Varför berättar du det här?
För varje gång jag ser Lola, blir jag allt mer övertygad.
Om vad då?
Jag är säker på att hon är min dotter.
- Det är helt galet. - Medge att hon är lik mig.
Tror du Lola är din dotter?
Vad får dig att tro det?
- Jag känner det på mig. - Det är nåt fel på dig.
- Det hände nåt. - Jag vill inte höra mer.
Det här är helt sjukt.
På sjukhuset, i eldsvådan, i förvirringen...
Det som hände var säkert plågsamt, men Lola är min dotter!
Otroligt att jag blev tvungen att säga så.
Jag känner varken till sjukhuset eller nån eldsvåda.
Lola föddes på Landry Maternity.
Jag beklagar din förlust, men kan inte hjälpa dig.
Du behöver gå i terapi.
Jag tycker inte våra pojkar ska leka ihop mer.
Håll dig borta från min familj.
- Det bevisar ingenting. - Susan skvallrar inte.
Hon sa att Lizzie var inlagd i nästan ett år.
Ja, men hon miste en bebis. Tänk dig, bara.
Nej, jag kan inte tänka mig det.
Vi borde ringa polisen.
Det finns inga lagar mot galenskap. Folk får säga vad de vill.
Lyssna på mig! Hon stalkar vår familj.
Att titta in genom vår grind när vi har en till salu-skylt uppe-
- är inte stalkning. Kom igen. De andra ställena...
Du bjöd med henne till rinken och baletten...
Det är offentliga platser. Det utgör inte stalkning. Polisen gör inget.
- Vi ska alltså inte göra nåt? - Jo, men inte överreagera.
- Jag överreagerar inte! - Jo, det gör du.
Vi låser dörrarna och larmar på.
Älskling... Det är ingen fara.
Du gick mitt under ett arbetspass. Lycka till i framtiden.
Hoppas du är en bättre förälder än anställd.
Du gör mig illa.
Lizzie, kom igen.
- Då var det klart. - Vad behöver du hjälp med mer?
Kan du hämta fler hamburgerbröd och vegoburgare?
Tack för att du passar ungarna. Det är helt galet här.
- Hur har de det? - De lastar in mängder av socker.
Se till att de äter en hamburgare eller nåt.
- Kan jag få prata med dem? - Jeremy spelar fotboll.
Lola promenerar med din kompis.
- Min kompis? - Ja, den trevliga. Lizzie.
- Va? - Hon skulle köpa ert hus.
- Fick hon inte det? - Nej, det fick hon inte.
- Hon verkar jättetrevlig. - Jag kommer dit.
Det är säkert ingen fara. Ska jag...?
Ja! Nej. Helvete!
Jag löser det. Hur kunde du låta dem promenera?
Vill du veta en hemlighet?
Jag hade en liten flicka en gång. En liten bebis.
Vad hände med henne?
Hon...
Hon råkade ut för en olycka.
Jag älskade henne jättemycket.
Älskar du din mamma?
Hon älskar dig också.
Helvete.
Flytta på er, för fan!
Vet du vad det här är?
Ett änglamärke.
När bebisen ligger i mammas mage-
- har det svaret på alla världens gåtor.
Precis innan den föds, lägger en ängel sitt finger på bebisens mun.
Då glömmer bebisen allt.
Det är därför vi alla har en liten fördjupning här.
Ja.
Just det.
Vi har alla svaren inom oss-
- men vi måste vara väldigt tysta och väldigt stilla för att minnas dem.
Minns du mig?
- Hej! Var är hon? - Hon är här nånstans.
- Var då? - Hon kom just tillbaka.
Där är hon.
- Du måste tro att jag är galen. - Nej, men hon verkade trevlig.
Hej.
- Är allt bra? - Ja.
- Vad har du gjort? - Jag har åkt båt med Lizzie.
Okej...
Vad... pratade ni om?
- Änglar. - Änglar? Okej...
Pratade ni om nåt mer?
- Bebisar. - Bebisar?
Älskling?
Rörde hon vid dig?
Inte det? Säkert?
Okej.
Ni pratade alltså om änglar? Så fint.
Jag är här!
Jag var tvungen att täcka upp på jobbet.
Hej, Lizzie.
Vad gör ni här? -Vad gör du här?
Skolan ringde mig.
Du hämtade mig inte efter träningen.
Tommy, du kan väl gå upp på övervåningen?
- Gå, du. - Förlåt, gubben.
Lizzie?
Du vet att saker måste förändras. I Thomas ålder...
- Det var kris på jobbet! - Du har alltid en ursäkt.
Mamma? -Pappa? Kom igen.
Ni vet att saker och ting har blivit bättre.
Vi bryr oss alla om dig. Vi vill stötta dig i läkandeprocessen.
Vi tror den skulle underlättas om du blev inlagd igen.
Det är bara tillfälligt.
Jag...
Thomas, då? Mitt jobb, då?
Alice ringde. Hon sa att du har blivit uppsagd.
Va? Ringde hon er?
Hon hade skickat mängder av sms till dig. Vad skulle hon ha gjort?
Jag har inga problem, men alla andra...
Hör vad du säger."Alla andra."
Du ställer inte upp för honom.
- Jag ska prata med honom. - Vänta.
När du kom tillbaka från sjukhuset, kom du aldrig riktigt tillbaka.
Det är inte rättvist.
Okej... Jag uppskattar att ni bryr er.
Sanningen är den...
Jag har fokuserat på en situation som har dykt upp.
Det är faktiskt helt otroligt.
Jag vet att det här låter helt galet-
- men jag har... Jag har råkat träffa en liten flicka.
Jag... Jag är inte säker än...
...men chansen är stor...
...att hon är Rosie.
Älskling?
- Ja? - Hon är död.
- Vår Rosie är död. - Det vet du inte! Säg inte så.
Jag försöker gå vidare-
- men det finns kanske ett skäl till att det inte går.
Jag kan inte förklara det, men jag kan känna det.
Mike, det kan vara hon.
Det kan vara vår dotter.
Lizzie, när ska det här ta slut?
Om inte du hade kremerat henne-
- kunde vi ha obducerat henne och sett att det inte var vår dotter.
- Tror du jag hade nåt val? - Du skulle ha varit där med mig!
Du sa åt mig att åka hem med Thomas!
Sluta, Lizzie! Snälla.
Sluta!
Vi har pratat om det här tusen gånger. Vad det än är du känner-
- tycker jag synd om dig, men du var inte ensam om att gå igenom det här.
Jag gjorde det också.
Men du har fastnat i det förflutna.
Varför tror du jag var tvungen att ge mig av?
- Nu påverkas Thomas av det här. - På vilket sätt?
Du tvingar honom att fira hennes födelsedag.
Tvinga mig inte att ta honom ifrån dig för gott.
Det vill jag inte.
Men jag tar honom den här veckan.
För stunden.
- Är ni nöjda? - Sluta leva med ett spöke!
- Hon kommer inte tillbaka. Köp läget! - Hon lever! Jag kan känna det!
Jag är hennes jävla mamma. Jag känner det.
Du tror mig inte.
Lizzie.
- Lizzie... - Lena!
Du har ett nytt meddelande.
Lizzie, det är Claire Bradley.
Hur kunde du ta med vår dotter i en båt i dag?
Jag har varit förstående, men nu räcker det.
Kommer du nära min familj igen, ringer vi polisen.
För att höra meddelandet igen... Meddelandet raderat.
Lizzie sex år
Tolv mammor och bebisar omkom i sjukhusbrand
Du har ett nytt meddelande.
Hej, det är Belinda Roberts på Bryant-sjukhuset.
Du ville ha information om f.d. patienter-
- men den typen av information lämnas bara ut till anhöriga-
-efter id-kontroll.
Ring om det är nåt annat du undrar. Tack.
För att spela upp igen, tryck sju. För att radera, tryck tre.
- Letar du efter toaletten? - Ja.
- Där borta. - Tack.
- Vad gör du här? - Din man bjöd in mig.
- Ge dig i väg! - Jag betalar för ett dna-prov.
- Det är enda sättet. - Förlåt?
- Jag vet vad jag vet. - Herregud!
- Jag vill ha tillbaka min dotter. - Försvinn!
Du är vrickad. Lämna oss i fred. Okej?
Jag kommer ansöka om kontaktförbud. Försvinn innan jag ringer polisen!
Helvete.
Allt väl? Var det hon? Ringde du inte och sa åt henne att inte komma?
Kan du ge mig tallrikarna? Jag ska bara skölja av dem.
- Vi gör resten i morgon. - Kan du låsa bakdörren?
- Kom och lägg dig, älskling. - Jag larmar bara på.
Jag vill bara säga-
-att jag är väldigt ledsen över-
- att jag inte tog dig på allvar när du sa att hon var vrickad.
Du hade rätt. Vi skulle ha gjort nåt när hon tog med henne ut i båten.
I morgon bitti-
- åker vi till polisstationen och ordnar ett kontaktförbud.
Tack.
- Jag hämtar ungarna, älskling. - Okej.
- Behöver vi nåt? - Nej, bara dem.
Du bröt dig in i mitt hus och angrep mig!
- Jag kan göra slut på dig. - Hugg mig. Hugg mig!
Lyssna noga nu! Du ska lämna mitt liv!
Nej, det ska jag inte. Du får döda mig, för jag tänker aldrig sluta!
- Jag vet vad jag vet. - Vad är det du vet?
Du vet inte hur det känns att mista ett barn.
Varje dag saknar man en bit av sig själv.
Man lever med en sorg som aldrig försvinner.
Jag miste min dotter.
Jag miste min man.
Mitt äktenskap. Jag håller på att förlora min son.
Jag har förlorat mitt jobb. Jag kan inte ens gå på dejt.
Jag kan inte skratta, sova, äta... Förr i tiden var jag rolig.
Du är helt galen.
Det har folk sagt i sju år...
...men jag vet vad som är mitt!
- Nej, ingenting är ditt. - Jag ska bevisa det.
- Försvinn härifrån!
- Försvinn! - Jag ska skaffa fram dna: t...
...och avslöja din vidriga hemlighet! Alla kommer att få veta vad du är.
Försvinn.
Du var där. På sjukhuset.
Ljug inte för mig!
Hela världen ska få veta att du är en tjuv och lögnare!
- Du stal mitt barn! Min bebis! - Nej, jag räddade henne.
Jag räddade henne!
Jag räddade henne eftersom jag miste min bebis.
Jag miste mitt barn i branden. Hon kvävdes.
Helvete...
Det låg en död kvinna på golvet. Jag såg inte ditt ansikte.
Det var eld och rök överallt.
Jag hade redan mjölk i brösten.
Jag miste min bebis, men en annan behövde mig.
Jag såg den inte ens. Jag hörde den.
Henne. Du hörde henne.
Henne. Lola.
Min Rosie.
Bernie var inte med under förlossningen. Jag hade ingen.
Han vet inte att Lola inte är hans. Snälla...
Ta henne inte ifrån mig, är du snäll.
Snälla.
Mamma?
Sätt er i bilen, ungar. Det är ingen fara.
Förlåt.
Är det sant?
Förlåt.
Jag hittade henne.
Hur ofta ska hon bo hos oss?
Vi vet inte än. Vi håller på att lösa det.
Kanske inte så ofta i början.
Coolt.
I alla fall tills Claires rättegång är över.
Du är hennes mamma. Hon borde bo hos dig.
Och Mike, förstås.
Hallå!
Är du redo?
Hej.
Vi är glada över att du är här.
Hej, Lola.
Det är roligt att få träffa dig.
Jag heter Mike.
Hej, Mike.
Hej.
Vill du komma in?
Gå, du.
Jag har en idé. Vill du att Jeremy följer med dig den första gången?
Thomas är i trädgården.
Ja, det går bra. -Jez, vill du hänga med Thomas och Lola en stund?
Duktig pojk.
- Det här är din mormor. - Hej.
Jag heter Lena. Det är helt underbart att få träffa dig.
Hej, Lola.
Jag är Carl, din morfar.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Översättning: Martin Anderson www.btistudios.com